Tarče nisem imel druge,zato streli po prašiču
Prvi strel na 30 m,kaliber 20/76,3.5mm ELEKTROPLASTIKA.
Drugi strel na 50 m,enaka municija!Strel po moji krivdi malce visok,vendar smrtenMeril sem malenkost višje
seveda brez potrebe!
2 zaporedna strela 3/4 in 2/4 na 40m.Ni dvoma o tem da počaka
Polni čok na 20m,absolutno prehuda varianta.Košarica je prebila desko(luknja v glavi:)))
Streljal sem še na 70m in tudi tam nekaj zadel,vendar pomoje premalo da bi zaustavilo lisicotako da,kar se mene tiče,streli tja nekje do 55m,ne bi smeli biti problematični.Verjetno bi dosegel na večji razdalji boljše rezultate z npr 4 ali 4.7mm šibrami!?Enkrat bom preiskusil še to!
Pri čokih pa sem glede uporabnosti oz dometa zasledil sledeče:
4/4 NA 40 M PLUS
3/4 NA 35 M
2/4 NA 30 M
1/4 NA 25 M
CILINDER PA NA 20 M
Pa še par besed o tem,s strani strokovnjakov:
Pri lovu običajno upoštevamo predvsem optimalne strelne razdalje, maksimalne strelne razdalje so lovcu bolj orientacijski pripomoček, ki mu pove nekaj o zmožnostih njegove opreme. Po francoskih podatkih so za močno zoženo cev kalibra 12 največje strelne razdalje med 43 m pri 2-1/2 mm šibrah za strel na jerebico ter 48 m pri 3-1/2 mm šibrah za strel na zajca. Največja optimalna strelna razdalja je tista razdalja, pri kateri še dosežemo potrebno pokritje cilja ter potrebno skupno (minimalno) energijo šiber, ki zadenejo cilj: le določeno najmanjše število šiber in njihova skupna energija sta namreč zadosten pogoj za doseganje strelnega šoka pri lovskem plenu. Uspešnost strela zato poleg hitrosti in energija šiber določa tudi število šiber, ki zadenejo cilj. V tabeli lIl so prikazani statistično verjetni zadetki šiber na površino, ki je enaka površini prečno bežečega zajca, in njih skupna energijska vrednost (izražena v Joulih) za dvoje vrst šiber; verjetnost zadetkov bo zagotovljena le, če cilj zadene jedrni del šibrnega snopa - ta pogoj pa je dobesedno v rokah lovčeve spretnosti in znanja.
Iz tabele lahko povzamemo, da je pri 3-1/2 mm šibrah tako njihovo število kot tudi njihova skupna in posamična energijska vrednost na strelni razdalji 35 m dovolj velika za uspešen zadetek zajca, kar pa ne velja več za strel s 2-1/2 mm šibrami na razdalji 25 m, čeprav bi naj bila skupna energijska vrednost takega zadetka celo večja, ker je za povzročitev smrtnega šoka zajca nujna večja energijska vrednost posameznega zadetka, kot jo ima tako zrno na tej razdalji. Uspešen strel na zajca s šibrami 2-1/2 mm je možen le na razdalji do 20 m, torej samo s tako imenovanim bližjim strelom.
Pri pravilni izbiri ustreznih šibrnih nabojev nastajajo napake prav pri presoji med tem, da zagotavljajo debelejše šibre daljšo strelno razdaljo, in dejstvom, da je z debelejšimi šibrami težje zadeti cilj, ker dobimo z njimi zaradi njih manjšega števila slabše pokritja cilja. Delitev šibrnih nabojev po namenu glede na debelino svinčenih šiber, kot ko kaže tabela IV, je bolj posledica tradicije kot pa optimalne izbire. Izkušeni lovci vedo, da je mogoč dober zadetek tudi v drugačnih "neugodnejših" kombinacijah in da je poleg naboja nujno upoštevati lastnosti lovske puške. Puške s cilindričnimi cevmi so z ozirom na velikost sipanja primerne za razdalje do 25 m in je z njimi na večjih razdaljah tudi ob uporabi večjih šiber težje zadeti, puške z zoženo cevjo pa imajo optimalne strelne lastnosti pri večjih razdaljah in zato pri razdaljah nad 25 m zahtevajo naboje z debelejšimi šibrami. Pri tem ne smemo pozabiti na varnost pri lovu, saj je zaradi večje strelne razdalje potrebna mnogo večja previdnost prav pri strelu z debelejšimi šibrami.
Jože in Janez Bratina
Križevci pri Ljutome